Anna?
Missä Anders on?
Anna?
Missä Anders on?
Tässä se on.
Haluatko maitoa?
Anders?
Tule.
Anna? Huhuu?
Hei! Avaa, Anna.
Hei. -Hei.
Eikö ole hieno asunto? -Kyllä vain.
Etkö ole vielä noussut? -Nukuin yöllä huonosti ja heräsin äsken.
Muistat kai, että rutiinit ovat tärkeitä? -Kyllä. Hän nukkuu täällä.
Oikeushan päätti, ettei mies saa tietää, missä te asutte.
Jos haluat puhelimen... -En halua puhelinta.
Sanot vain meille, jos haluat puhelimen.
Mies ei saa tietää, missä Anders käy koulua. -Hän ei mene kouluun.
Hän ei ole vielä valmis. Opetin hänet lukemaan, voimme lukea kotona.
Kaikkien lasten täytyy käydä koulua.
Tässä tilanteessa Anders voi elää täysin normaalia elämää.
Hän aloittaa koulun keskiviikkona. Hänen täytyy myös olla ulkona.
Hänen täytyy saada olla yhdessä muiden lasten kanssa.
Sinä nukut minut kanssani, eikö niin?
Hei sitten, kultaseni.
Anteeksi?
Pysäkkiä on siirretty. Se tulee ihan kohta.
Hei.
Hei. Oletko töissä täällä?
Olen.
Oliko se pysäkki sopiva? -Oli.
Olen vähän hermona. Poikani aloitti tänään koulun.
Älä pyytele anteeksi. Sellaista aina jännittää.
Voinko jotenkin auttaa? Etsitkö jotain?
Teillä näytti olevan vauvahälyttimiä. -Niitä on tuolla osastolla.
Se ei oikein ole minun osastoni, mutta...
Miten vanha vauva on? -Poika on jo kahdeksan.
Olen hyvin huolestunut äiti. Ihmisten mielestä olen hysteerinen -
mutta en voi itselleni mitään. -Ymmärrän mitä tarkoitat.
Se johtuu vain siitä, että poika on sinulle niin rakas, eikö niin?
Niin.
Tämä on tarjouksessa. Hyvä malli. 2 kanavaa, iskunkestävä, vyöklipsi...
Tarvitsen jotain, millä kuulen hänet toisesta huoneesta.
Tämä toimii niin.
Sepä hyvä.
Kiitos avusta.
Katso mitä ostin.
Onko siinä meidän talo?
Piirrä järvikin. Jotta opettaja näkee, miten hienosti asut.
Missä se on? -Metsän toisella laidalla.
Käydään siellä, kun tulee lämpimämpi. -Lupaatko? Kunniasanalla?
Lupaan.
Haloo?
Kuuletko minua? Anna kutsuu Andersia. Kuuntelen.
Äiti, missä sinä olet?
Haloo?
Anna kutsuu Andersia. Kuuntelen.
Kiva! Ostitko radiopuhelimen? -Tämä on vauvahälytin.
Äiti! -Sinun täytyy puhua tähän.
Saanko kokeilla? -Saat, mutta varovasti.
Minä olen radiopuhelin!
Anders kutsuu äitiä. Missä olen nyt?
Missä Anders mahtaa olla?
Täällä.
Arvaa missä olen.
No niin.
Nyt et saa koskea siihen. Minä kuulen huoneeseeni, kun nukut.
Saat olla iso poika ja minä tiedän samalla, että olet kunnossa.
Etkö nuku täällä? -En. Minä nukun omassa huoneessani ja sinä omassasi.
Kiva!
Minä olen hirviö! -Ei, Anders. Ei leikitä enää.
Tiedäthän sinä, että äiti rakastaa sinua eikä voi elää ilman sinua?
Tiedän, äiti.
Nuku hyvin. -Hyvää yötä.
Helge? Minulla olisi vähän asiaa sinulle.
Täytyy mennä töihin. -Mennään istumaan hetkeksi.
En ymmärrä... -Mitä me teemme, jos äitisi ei pysty hengittämään?
Tai sydän pysähtyy.
Kai häntä autetaan? -Hän on hyvin sai- ras. Hän voi joutua hengityskoneeseen.
Noin heikkona hän ei selviä siitä.
Mutta hän istui sängyssä vielä kaksi päivää sitten.
Aivan.
Mitä tapahtuu, jos hengityskonetta ei käytetä?
Silloin hän kuolee.
Haluan vain, että mietit asiaa.
Kysy itseltäsi, mitä äitisi olisi halunnut.
Tulen sitten hakemaan. Hei vaan.
Onko sinulla fisua? -Kysyt aina fisuista. Ei, hyppää mereen.
Ei! -Onko sinulla seiskoja?
On minulla.
Ei! Ei, minä en halua!
Turpa kiinni!
Päästä hitossa irti! -Ei, päästä irti!
Päästä irti!
Ei!
Minä en halua! Päästä irti! Ei!
Ei! Ei!
Mitä? Minun pitää mennä kouluun. -Tänään luetaan kotona.
Kuka siellä? -Greteja Ole lastensuojelusta.
Minä tulen!
Hei. -Hei.
Miksei poika ole koulussa? -Hän on vähän kipeä.
Miksei hän nuku omassa huoneessaan? -Hän nukkuikin, mutta...
Miltä luulet tämän näyttävän uudelleenkäsittelyssä?
Missä uudelleenkäsittelyssä? -Se ei ole vielä varmaa.
Siihen ollaan menossa. -Mistä te puhutte?
Entisellä miehelläsi on uusi asianajaja, jonka mielestä -
vain toista osapuolta on kuultu.
Te tiedätte mitä hän teki. -Mutta hänen mielestään todisteet eivät riitä.
Ja että sinä olet ainoa todistaja. -Hän yritti heittää pojan ikkunasta.
Mitä minä teen? -Älä valehtele siitä miksi Anders ei ole koulussa.
Ole, meidän täytyy lähteä. Ota mappi mukaan.
Seuraamme sinua tiiviisti. Oikeus antaa suuren arvon arviollemme.
Torstein, voisitko vaihtaa tuohon elokuvan?
Hei. -Hei.
Eikö se onnistunut?
Minä kuulin jotain, mitä en ymmärrä.
Jonkin äänen, joka ei lähtenyt minun pojastani.
Unohdin kertoa... -Mitä?
Olet varmasti kuullut ääniä toisesta vauvahälyttimestä.
Voiko sillä kuulla muiden ääniä? -Voi, jos ne ovat lähellä.
Mutta vaihdat vain kanavaa, niin kaikki on kunnossa.
Heräsin keskellä yötä lapsen kovaan huutoon.
Minä näytän.
Tässä on kanavanvalitsin. Muista pitää se samalla kanavalla.
Sitten voit nukkua yösi turvallisesti.
Olisi pitänyt kertoa tarkemmin. Olen pahoillani. -Ei se mitään.
Helge! Puhelu.
Täytyy mennä. Jos tulee vielä ongelmia, tulet vain takaisin.
Tai jos haluat vain jutella. Sekin sopii.
Minulla on lounastunti kahdeltatoista, joten...
Mitä olet tehnyt?
Hän tulee mukaan. Hän on minun kaveri.
Hei, minä olen Anna. Mikä sinun nimesi on?
Meidän täytyy puhua vanhempiesi kanssa. -Ne ei ole kotona.
Onko teillä nälkä? Paistanko lettuja?
50 metriä...
Suunnilleen...
Anders?
Sinä tiedät, että ette saa mennä ulos.
Anders?
Missä sinä olit?
Missä kaverisi on?
Sinä sotkit. -Minkä?
Piirustuksen. -Sen voi pyyhkiä pois.
Ei verta voi pyyhkiä.
Mitä sinä höpötät?
En minä tätä ole tehnyt. Se kaverisi teki varmasti tämän.
Eikä tehnyt.
Anders!
Anders, et saa mennä ulos!
Anders!
Anders...
Anders?
Anders, tämä ei ole kivaa.
Anders!
Anders! Et saa tehdä näin.
En minä tahallani... -Hiljaa...
Tule äkkiä.
Näit siis miehen, joka pani autoon makuupussin?
Ja ajattelit heti, että siinä on ruumis?
Sinulla on mahtava mielikuvitus. Tosiaan.
Muistutat vähän äitiä. Hänkin kuvitteli aina tuollaista.
Kammottavia juttuja.
Kerran hän soitti poliisille. Koska yksi mies kysyi tietä.
Luuletko että minä kuvittelen?
Luulen, että olet hieno ja hyvin herkkä ihminen...
...joka on nukkunut liian vähän viime aikoina.
Kovin usein ei tapaa ihmistä, jonka kanssa haluaa jutella.
Äiti toi minut usein tänne.
Ennen kuin hän sairastui. Nyt hän on sairaalassa.
Näin sinut muuten täällä yhtenä päivänä. Ajattelin tervehtiä.
En ole ollut täällä ennen.
Outoa. Olin varma, että se olit sinä. -Ei, sinä erehdyit varmasti.
Sitten se oli joku täysin samannäköinen.
Se oli outoa. Minun piti esitellä asiakkaalle kameraa.
Piti ottaa kuvia. Silloin näin sinut. Tai jonkun, jota luulin sinuksi.
Oletko koskaan tullut kotiin tietämättä, missä olet ollut?
Minä...en äkkiä muista.
Vein Andersin kouluun, mutta sitten en muista, mitä tein moneen tuntiin.
Luulen, että se johtuu siitä että... Sinä vain nukut liian vähän.
Minä en saanut nukutuksi, kun äiti sairastui. Siitä menee tokkuraan.
On kuin horteessa. En pystynyt käymään töissä.
Jos mietit jotain, tai olet huolissasi...
Emme tietenkään tunne kovin hyvin.
Mutta jos sinua huvittaa jutella, tai...
Olet kiltti.
Tosi kiltti.
Et varmasti taaskaan muista, että istuit täällä.
Katso. Hieno kuva.
Jos haluat, minä voin...
Voin tulostaa tämän sinulle.
Sitten sinulla on todiste siitä, missä olet ollut tänään. Katso.
Nyt sinulla on ainakin todiste siitä, kenen kanssa joit kahvia.
Kuka tuo on? -Ei kukaan.
Näen että se on joku. -Vain ystävä.
Isä sanoi, ettei sinulla ole ystäviä.
Äidillä on ystävä, niin kuin sinullakin. -Sinulla ei ole ystäviä!
Mitä sinä teet? Anders, älä tee noin.
Anders ...
Anders, avaa ovi.
Mistä sait avaimen?
Mikset vastaa? Et saa enää koskaan lukita ovea.
Lupaa se minulle. Lupaatko?
Miten voit panna seinälle hänen kuvansa?
Hän on minun isäni.
Etkö muista mitä hän teki? Miten voit tehdä noin?
Kuule...
Anna anteeksi.
Älä pelkää.
Se on vaikeaa, mutta sinä unohdat. Sinun täytyy unohtaa.
Sen jälkeen mitä hän teki, emme voi koskaan enää tavata häntä.
Et puhu totta. -Totta kai puhun.
Hän ei tiedä, missä asumme. Ei edes nimeämme. -Tietää.
Miksi sanot noin?
Minun ei ole lupa sanoa sitä. -Mistä sinä puhut?
Kuka sanoi, ettei sinulla ole lupaa? -Hän.
Kuka?
Oletko tavannut isän?
Missä? -Koulussa.
Hän on käynyt siellä kaksi kertaa.
Se ei ole totta.
Hän on kokouksessa. Tulkaa huomenna. -Odotan kunnes hän tulee.
Eikö poika voi mennä luokkaan siksi aikaa? -Hän jää kanssani.
Poika sanoo, että hänen isänsä on ollut täällä. Isällä on lähestymiskielto!
Hei. Jutellaanko vähän?
Sanoiko poika vain äkkiä, että isä oli käynyt täällä?
Sanoiko hän sen vain ilkeyksissään?
Hän ei valehtelisi sellaisesta. -Niin hän on tehnyt ennenkin.
Hän on puhunut sellaista mikä ei ollut totta.
Hän pelkäsi. Hän ei osannut erottaa unta todellisuudesta.
Hänkin? -Mitä tarkoitat?
Olemme vähän tutkineet sitä mitä olet kertonut meille.
Siinä on paljon sellaista, mikä ei ole totta, eikö niin?
Sanoit olevasi opettaja, mutta et ole ollut rekisteröitynä missään koulussa.
Minä halusin opettajaksi.
Siinä on iso ero. Ymmärrätkö sinä eron?
Kyllä. Tiedän, koska jokin tapahtuma on tärkeä ja vaarallinen.
Olemme hyvin huolissamme.
Jos asiaa vielä käsitellään, voit olla varma, ettei tulos olekaan varma.
Jos ilmoituksia vielä tulee, Anders voi joutua tutkinnan ajaksi kasvatuskotiin.
Oletko surullinen?
En ollut tahallani ilkeä.
Mitä minun pitää tehdä, että kaikki olisi taas hyvin?
Eikö me voida lähteä jonnekin vain kahdestaan?
Voidaan. Meidän täytyy vain jäädä tänne vielä vähäksi aikaa.
Mitä varten?
Minun täytyy odottaa, että lakkaan pelkäämästä.
Tällä kertaa...minä en -
päästä irti.
Missä hän on?
Sano, missä poika on!
Missä...hän on?
Sano...missä poika...
Hei. Voin pitää tauon kahden minuutin päästä.
Vai haluatko ostaa jotain? -Tarvitsen jotain, jolla voi äänittää.
Musiikkia? Ääniä? -Ääniä.
Sano jotain, niin kuunnellaan.
En tiedä mitä sanoisin.
Hei, nimeni on Helge.
Ajattelin kysyä, haluatko syödä kanssani päivällistä.
Tietenkin vain, jos sinua huvittaa.
Katsotaanko toimiiko tämä?
Hei, nimeni on Helge.
Ajattelin kysyä, haluatko syödä kanssani päivällistä.
Tietenkin vain, jos sinua huvittaa.
Kyllä tämä toimii. -En voi jättää Andersia yksin.
Älä riisu sitä, sinä palelet. -On lämmin.
Menevätkö he rannalle? -En tiedä.
Minäkin haluan rannalle. -Ei nyt.
Sinä lupasit. Sanoit, että menemme rannalle, kun tulee lämpimämpää.
Saanko uida? -On liian kylmä. Ehkä kesällä.
Älä juokse, voit kaatua. -Olen kahdeksan! En minä kaadu.
Anders...
Missä järvi on? -Ihan lähellä.
Täälläkö se on?
Niin, se on täällä. Mutta...
Lupasit lopettaa valehtelun.
Sinä lupasit!
Minä kerron opettajalle!
Älä ikinä kerro mitään opettajalle! Tai he vievät sinut minulta!
Anteeksi, Anders! Se oli tyhmää. Anteeksi!
Anders, odota!
Ehkä sinä unohdit lukita.
En unohtanut.
Odota tässä. Ole ihan hiljaa.
Äiti, mikä se oli?
En tiedä.
Äkkiä!
Pysy siellä.
En löytänyt käsipyyh...
Aiotko tappaa minut? -Miten pääsit sisälle?
Meillä on avaimet kaikkiin asuntoihin. Täytyy tarkistaa, miten täällä sujuu.
Miten sinulla sujuu, Anna?
Etkö ole vähän yksinäinen?
Noin nuoren naisen ei ole varmaankaan helppoa olla yksin.
En ole yksin. Minulla on Anders.
En minä sitä tarkoittanut.
Et tunne täällä ketään. Tarvitset jonkun jonka kanssa olla yhdessä.
Tunnen minä. Olen tutustunut ystävään. -Etkä ole.
Sinunlaisesi eivät tapaa ketään. He pelkäävät liikaa.
Siksi te jäätte aina yksin.
Lopeta. Minä kerron Gretelle.
Eikö sinulle ole kerrottu? Hän on lopettanut.
Nyt minä päätän, saatko Andersin huoltajuuden.
Tulen takaisin illalla.
Olin juuri tauolla.
Halusin vain kysyä, tulisitko syömään illalla seitsemältä?
Jos se sopii. Saat tavata Andersinkin.
Totta kai sopii. Tulen oikein mielelläni. Oikeasti...
Tässä on osoitteemme.
Kiitos.
Mitä et saanut toimimaan?
Kokeilin, mutta en saanut... -Ensin ISO ja sitten säädät Autolle.
Ota kuva.
Ota jo kuva.
Se on vain ajankysymys. Hän ei pysty enää hengittämään itse.
Mieti tarkkaan, Helge.
Hei. -Hei.
Nämä ovat sinulle. -Kiitos. Tule sisälle.
Tämä on Andersille. -Oletpa kiltti.
Hän meni nukkumaan. Hän ei ole oikein kunnossa.
Onko se vakavaa? -Ei, hän oli vain vähän väsynyt.
Hän on saanut ystävän, jonka kanssa hän leikkii välitunneilla. -Sehän hienoa.
Ystävä on hieno asia.
Hänellä ei ole ennen ollut ystävää.
Se on hänelle varmasti hyväksi. -En tiedä.
Onko sinulla nälkä? -Kyllä on.
Olipa hyvää.
Eikä ollut.
Anteeksi.
Tuntuu oudolta olla täällä.
Olen kasvanut tässä talossa.
Enkö ole kertonut? -Et.
Toisessa portaassa.
Jouduimme muuttamaan, kun äiti ei jaksanut kulkea portaissa.
Sinä ja äiti olette samanlaisia.
Hänkin pelkäsi aina, että jotain tapahtuisi.
En saanut pienenä mennä yksin ulos.
Mitä hän pelkäsi eniten?
Kaikkea. Siis ihan kaikkea.
Että minä vilustuisin, tai jäisin auton alle...
Että menisin johonkin vieraaseen autoon.
Luistelisin jäällä.
Vetoa hän pelkäsi oikein tosissaan.
Veto oli pahinta mitä lapsi joutuisi kokemaan.
Hän poltti 20 filtteritöntä Pall Mallia joka päivä.
Mutta että olisi tuulettanut? Ehei.
Se onkin ensimmäisiä asioita, jonka muistan.
Istuin auton takapenkillä. Äiti ja isä istuivat edessä.
He polttivat koko ajan.
Mutta älä ihmeessä vain avaa ikkunaa!
Se oli hulluutta.
Miten isäsi sitten kävi?
Hän kuoli.
Olin silloin aika nuori.
Mutta tapaan häntä välillä.
Juttelen hänen kanssaan.
Näetkös? Minullakin on vähän mielikuvitusta.
Mikä on sinun ensimmäinen muistosi?
En muista lapsuudestani oikein mitään.
Yhden asian muistan. Että minä...
Olen yhdessä jonkun naisen kanssa.
Olemme järven rannalla.
Me uimme ja hän nostaa minut ylös.
Hän halaa minua.
Hän on hyvin iloinen. -Äitisikö?
Minä en tiedä.
Kadehdin melkein huonoa muistiasi. Minä muistan kaiken.
Eivätkä kaikki muistot ole kovin hauskoja.
Mutta miten tiedät, että muistosi ovat totta?
Se ei ole tullut mieleen.
Minä näen asioita, joista tiedän, etteivät ne ole totta.
Sitä sattuu joka päivä.
En tiedä mitä oikein tekisin.
Oletko puhunut siitä lääkärille? -En. Silloin minulta viedään Anders.
Andersin isällä on asianajaja.
Jos kerron tästä lääkärille, he vievät Andersin.
Haluatko kuulla yhden asian?
Kuulen, että lapsi itkee.
Ei se ole kuvittelua, Anna. Olet vain kuullut jonkun toisen vauvahälyttimen.
Kuulin, kun poika huusi: "En halua!" Ihan kuin poikaa olisi satutettu.
Tai hän ei vain halunnut mennä nukkumaan.
Tai olit uuvuksissa ja aloit ajatella liikaa.
Kuule, en tarkoittanut niin.
Jos olisin kuullut sellaisia ääniä, minäkin olisin säikähtänyt.
Kuunnellaanko? -Selvä.
Luuletko, että minä kuvittelen?
Melkein toivon sitä.
Voitko avata? Sano, että vahdit Andersia. Että en ole kotona.
Kuka siellä on? -Yksi mies. Sano, etten ole kotona.
Hei.
Sinä... Sinä taidat olla Anders?
Minä olen Helge.
Tiedätkö, kuka soitti ovikelloa? -Se olin minä.
Tiedätkös mitä?
Toin sinulle pienen lahjan.
En saa ottaa lahjoja vierailta.
Ymmärrän. Mutta minä tunnen äitisi.
En ole ihan vieras. -Minun täytyy totella, tai äiti suuttuu.
Eiköhän se käy. Äitisi on hyvin kiltti.
Hän on ihan samanlainen kuin sinun äiti.
Mitä tarkoitat?
Mitä sinä tiedät äidistäni? -Sinä ja minä tunnistetaan toisemme.
Älä sano mitään. Muuten se vain pahenee.
Lähtikö hän?
Mitä hän sanoi? Et saa kuunnella hänen puheitaan.
Mitä olet kertonut hänelle minusta?
Mitä tarkoitat? -Mitä oikeastaan tiedät minusta?
En ole puhunut sinusta hänen kanssaan.
Minne sinä menet? -Puhumaan Andersin kanssa.
Hän nukkuu. -Puhuin äsken hänen kanssaan.
Et saa mennä sinne.
Hän on minun poikani! Kukaan ei mene sinne!
Helge! Helge, älä mene!
Helge!
Sattuuko?
Me autetaan toisiamme.
Tarvitsetko apua? -En.
Etsitkö Helgeä?
Hän on sairaalassa. Jotain äitiin liittyvää.
Sanonko, että kävit? -Älä.
Saanko olla hetken kahden hänen kanssaan?
Ei! Päästä!
Hei.
Tiedätkö, miksi olet täällä?
Sinut löydettiin parkkipaikalta sekavassa mielentilassa.
Sait ehkä jonkinlaisen kohtauksen. Onko sitä sattunut ennen?
Tuntuu jo paremmalta. -Onko sinulla lääkitys?
Mitkä vaatteet nämä ovat?
Hoitaja lainasi sinulle jonkun unohta- mat vaatteet. -Haluan omat vaatteeni.
Vaatteesi olivat märät. Ne ovat tuossa pussissa.
Mitä?
Hei. -Hei.
Missä Anders on? -Mitä sinulle on tapahtunut?
Ei mitään. Oletko nähnyt Andersia? -Hän odottaa musiikkiluokassa.
Haluan puhua kanssasi. -Ei oikein sovi nyt.
Minä päätän siitä.
Yritin tavoittaa sinua. Meillä ei ole puhelinnumeroasi.
Meillä ei ole puhelinta. Mistä on kyse?
Andersin opettaja sanoi, että pojalla oli mustelmia käsivarsissa.
Niin kuin joku olisi pidellyt hänestä kiinni.
Hän sanoo, ettei tiedä miten ne ovat ilmestyneet. Tiedätkö sinä?
Hänellä ei ollut niitä aamulla. Tekijä on varmasti joku oppilas.
Eikö se ole tapahtunut kotona?
Mitä tarkoitat? Että minä... En voisi ikinä satuttaa Andersia.
Kysy häneltä itseltään. Minä haen hänet.
Ei, Anders on täällä, kunnes joku voi tulla hakemaan hänet.
Opettaja lupasi olla hänen kanssaan, kunnes keksimme ratkaisun.
Hän on minun kanssani. Hän on minun poikani.
Mutta meidän on toimittava, kun epäilemme laiminlyöntiä.
Saanko mennä?
Totta kai. Eva voi saattaa sinut ulos.
Minun täytyy mennä vessaan. Ei kai se ole laitonta?
Et saa mennä sinne! Pysähdy!
Anders? -Sinulla ei ole lupaa mennä sinne!
Et saa viedä häntä! Hänen on oltava täällä.
Tule!
Poikani on vaarassa! Joku on vahingoittanut häntä!
Hyvä luoja.
Mitä on tapahtunut? Kuka tuon on tehnyt?
Oletko tavannut isän? Isäsikö tuon teki?
Se sattui varmasti kamalasti.
Ei ne satu. Ne ei ole minun.
Mitä sinä puhut? Totta kai ne ovat sinun.
Anders?
Jos soitan tähän numeroon, he siis tutkivat? Kiitos.
Täällä on asiakas. Muistatko hänet, jonka hälyttimeen kuului ääniä?
Onko hän täällä? -Ei.
Toinen asiakas, jolla on sama ongelma.
Mitä sinä kuulet? -Kohinaa ja sitten joku nainen itkee.
Olet luultavasti kuullut jonkun toisen vauvahälyttimen äänen.
Voivatko he siis kuulla meidän äänet? -Se on mahdollista.
Vaihdat vain kanavaa niin se katoaa.
Ainoa...mitä minun täytyy ajatella...
...on Anders.
Ilman häntä -
minä en kuulu...maailmaan.
Kun...hänet laskettiin syliini -
ajattelin:
Juokse, Anna!
Ota hänet mukaasi ja juokse!
Vain sinä... voit pelastaa hänet.
Mutta sitä...minä en tehnyt.
Ensi kerralla...minä juoksen.
Se tapahtuu...pian.
Anna, päästä minut sisälle.
Andersin isä on tulossa tänne. -Mitä?
Tuleeko hän tänne? -Hän tulee hakemaan Andersia.
Pojalla on paljon parempi hänen luonaan. Eikö sinustakin?
Jollet avaa, haen jonkun murtamaan lukon.
Missä hän on?
Hän oli väsynyt koulun jälkeen. Eikö hän saisi vielä nukkua?
Hyvä on.
Mitä nuo ovat? -Märkiä vaatteita.
Älä kuivata niitä tuossa, lattia menee pilalle.
Mene istumaan tuohon.
Mitä olet tehnyt itsellesi? Oletko tapellut?
Minä kaaduin.
Kaaduit ja sitten kastuit? -En tiedä.
Luulin että olen vedessä. -Pelkkä luulo ei voi kastella.
Ei niin.
Et taida oikein tajuta, mitä touhuat. Eikö niin?
Se on varmasti yhtä helvettiä.
On ihan mahdollista, että voimme joskus tapailla tämän jälkeen.
Tarvitset jonkun, joka huolehtii sinusta.
Haluatko sitä? -Totta kai haluan.
Anders voi herätä.
Et tarvitse tätä enää.
Minne menet? -Haen vain paperit, en tarvitse niitä enää.
Hänen pitäisi jo tulla.
Se on hän.
Voit herättää Andersin ja laittaa hänet valmiiksi.
Älä...
Hei, kulta. Pue päällesi, me lähdemme kohta.
Anna?
Anna, mitä oikein tapahtuu?
Anders ja minä pakkaamme! Olemme lähdössä!
Anna!
Nyt me olemme yhdessä.
Olemme yhdessä aina. Kuten lupasin sinulle.
Tule. -Minä en halua.
Sinun ei tarvitse pelätä. Lupaan sen.
Anna!
Anna?
Missä Anders on?
Hän asui siellä yksin.
Poika tapettiin kaksi vuotta sitten.
Entinen mies oli pahoinpidellyt molem- pia. Mies tappoi itsensä ja pojan.
Ei ole totta. Olin asunnossa. Olen puhunut pojan kanssa.
Kuka hän oli? -Vahtimestari.
Hän oli ollut korjaamassa kylpyhuonetta.
Hei, nimeni on Helge.
Ajattelin kysyä, haluatko syödä kanssani päivällistä.
Tietenkin vain, jos sinua huvittaa.
Hei, nimeni on Helge.
Ajattelin kysyä, haluatko syödä kanssani päivällistä.
Tietysti vain, jos sinua huvittaa.
Anders?
Sinun täytyy pyytää apua joltain.
Kukaan ei voi auttaa minua nyt. -Pyydä minun äidiltä apua.
Hän ei ole tarpeeksi vahva vahtimaan meitä molempia.
Näytä käsivartta.
Polttiko hän sinua? -Joo.
Katso.
Kaikki on paremmin, kun joku löytää sinut. Sitten voit nukkua.
Olipa kerran pieni poika ja äiti.
He tulivat aivan uudelle paikkakunnalle.
Heillä ei ollut mitään -
muuta kuin toisensa.
Eräänä päivänä he lähtivät metsään.
Joka oli aivan lähistöllä.
Siellä he eksyivät.
Äkkiä he näkivät jonkin vilahtavan puiden välistä.
Kun he tulivat paikalle -
he näkivät, että...
Että siellä oli järvi.
Suomennos: Pirjo Katarina Leppänen www.undertext.se